Vi flyttet hit for en måned siden. De sa det skulle bli bedre her.
De sier alltid det når de vil noe. Alt var annerledes!
Gatene hadde andre navn, vennene var langt unna. Jeg var ulykkelig.
Jeg avskydde det. Helt til jeg møtte min første venn. Maurice.
Jeg kommer aldri noensinne til å få en slik venn igjen.
Jeg hater det. Jeg ville ha noe å gjøre sammen. Du er aldri hjemme.
- Tror du jeg liker å pendle? - Jeg trodde vi skulle omgås her!
Du sluttet å jobbe. Barna anser meg som en fremmed.
- Jeg er ikke et monster. - Jeg vet ikke det.
- Er jeg et monster? - Vær her når du er her!
Hei, jeg heter Danya Haye. Velkommen til "Alt om damer".
Dagens gjest er Lovie. Beklager, Lonnie. - Hvor kommer du fra?
Fort Lauderdale, men jeg vil til Los Angeles.
Mamma!
Mamma! Et monster!
Et monster! Mamma! Et monster! Et monster!
- Mamma! Et monster! - Hvordan går det?
- Du drømte om et monster... - Jeg var våken!
- Det var nok mamma som snorket. - Det er ingen spøk. Et monster!
- Monstre finnes ikke. - Det gled inn under sengen!
Under sengen?
- Under sengen? - Ja.
Nei, pappa!
Æsj!
- Ingen monstre. - Hybelkaninene skremte det bort.
- Rotter? - Ingen rotter eller monstre. Sov nå.
- Får jeg lommelykten? - Klart det. - Kan du hente den?
- Jeg henter... lommelykten. - Da så. Legg deg.
Monstrene er mer redde for deg enn du er for dem.
Når du innser at de ikke finnes, forsvinner de. Det er mye makt.
Spar på batteriene.
- God natt, skatt. - God natt, mamma og pappa.
- Tror du han hørte oss? - Ja, det var derfor han ble redd.
- Har du tatt vitaminene, Eric? - Ja.
- Bytt ikke maten mot kaker i dag. - Det gjør jeg ikke, mamma.
- God morgen. - Hei, mamma.
Håper det du så på tv var verdt inndratte lommepenger og tv-tid.
- Vi fant smørbrødet, Brian. - Hvilket smørbrød?
Brian Arthur Stevenson, kun du spiser smørbrød med peanøttsmør og løk!
Tror du at du alltid kan lyve deg ut av en knipe?
- Pokker! - Rørleggeren kommer neste uke.
- Da kan ha få ta oppvasken. - Det er drømmehjemmet vårt.
Drømmehjem. Det er vårt drømmehjem. Det er vårt drømmehjem.
- Du er død. - Jeg har ikke gjort noe!
- Akkurat som med smørbrødet? - Jeg spiste et smørbrød, men ikke is.
- Hvorfor gir de alltid meg skylden? - Noen sparker opp dørene.
- Noen fester tyggegummi under bordet. - Du vet hva som er rett og galt.
- Vis det! - "Vis det."
- Se det slik: Nå blir det bedre. - Får jeg være hjemme fra skolen?
- Angrer du på flyttingen? - Jeg hater stedet.
- Du savner vennene dine. - Det er grusomt.
- Megleren har en sønn på din alder. - Han er en padde.
- Han virker trivelig. - By ham på døde fluer.
Din far har spist dem opp.
Brian!
- Sykkelen min! Du kjørte over den. - Hvem sin feil er det, Brian?
Glem det! Jeg stilte den der borte.
Stilte jeg sykkelen der før jeg dro? Først skjorta, nå dette!
- Jeg er sent ute. - Sykkelen min, da? Den er ødelagt.
Du får sykle slik.
Du har husarrest i to uker. Ingen tv eller ukepenger.
- Det er for slemt. - Jeg er ikke skurken her.
Skal jeg straffes for at sykkelen min er ødelagt? Det er urettferdig!
Noen stilte sykkelen der.
- Slimet det deg ned? - Nei, det ville jeg lagt merke til.
- Gjemte det seg i garderoben? - Nei.
Skrivebordet, da? Gjorde det leksene dine?
Jeg burde ikke ha sagt noe!
- Et monster som ligger under senger. - Ja, et monster under sengen min.
- Det var et monster. - Hvordan så det ut?
- Hei, Kiersten! - Hei.
- Eric. - Padden. - Hvorfor sykler du ikke?
Pappa kjørte over sykkelen siden du satte den i oppkjørselen.
Jeg satte sykkelen inn. Mamma og pappa rørte den ikke. Da gjenstår du.
- Jeg har ikke rørt sykkelen din. - Gi deg. Du lyver, du må sulte.
- Lunsjen min! Jeg har ikke gjort noe. - Isen, da? Du tok iskrem i går.
- Glem det! Skyld ikke på meg. - Det var monsteret.
Monstre finnes ikke.
Hvem er Eric? Hvor er Eric som kastet lunsjen sin på meg?
Er du Eric? Vil du ha tilbake denne?
- Bråk med noen på din egen størrelse. - Bigfoot.
Ja, kanskje det...
- Sett dere, ellers vanker det straff! - Du er død, Stevenson.
Stevenson! Du skal få spise opp skjorta.
Coleman. Jeg er forbauset over at du ikke har spist den ennå.
Slutt!
- Slutt! Hva er det som foregår? - Sir.
- Brian dyttet meg bort. - Gi deg!
Stevenson! Du er ny her.
Vi må prate. På mitt kontor. Du må lære deg reglene!
- Lampene holder til Yankee Stadium. - Har du allerede fått prøvetid?
- Hva er det som foregår? - Vil du vite det?
Ekkelt. Ansiktet ditt ødelegger kameraet.
- Kult! - Ikke rør den.
En nattblomstrende kaktus. Jeg vil se om kunstig sollys påvirker den.
Den skal blomstre på dagtid. Jeg dokumenterer alt med bilder.
Vet du hva? Monterer du kameraet opp-ned på ett sted, -
- kan du ta mange bilder og lage en film av dem.
Se.
- Time lapse-fotografering. Supert! - Vi gjør altså prosjektet sammen.
Glem det. Jeg må gjøre alt. Finn noen andre å snylte på.
Tenk på saken. Du kommer nok til å ombestemme deg.
Du sier monstre ikke finnes, så vi kan vel bytte rom?
- Bytt rom med meg! - Du sover i Erics rom, han i ditt.
- Du vil bare ha mitt rom. - Nei. Bytt rom med meg om du tør.
- Slapp av. - Bytt om du tør.
- Stikk! - Jeg betaler.
- Hei. - Du må sove der hele natten.
- Beina må stikke ut. - Og døren må være lukket.
Gi dere. Dere skremmer meg.
På tide å sove, gutter.
Ikke rør noe på rommet mitt.
- God natt, pappa. - God natt!
- Hei, pappa. - Hei, Bri.
Det var snilt av deg å bytte rom med Eric. Jeg er stolt over deg.
Jeg syns dere er sprø når det gjelder dette... monstret.
Om du ser monstret... Kan du skaffe meg en autograf?
Ok!
Jenta venter på romkameraten. Hun begynner å bli redd.
Nemlig! Rommet ligger i andre etasje.
Det er så mørkt. Plutselig hører hun der ute:
Dunk, dunk...
Hun våger seg frem til døren. Da hører hun lyden igjen. Dunk, dunk.
Jenta står ved døren, og bankingen blir stadig høyere.
Hun åpner døren og skriker.
Kompisen kommer, men øksemannen har hugget av hennes armer og bein.
Hun sleper seg opp med haken. Dunk, dunk. Dunk, dunk.
- Fenomenalt, hva? - Har det hendt?
Jeg mener alvor! Min bror Freddie sa det var en venns kusines kusine.
- Brian. Brian! Går det bra? - To rare fenomener i samme hus.
- Et monster og en stor pyse! - Kvitt eller dobbelt.
- Får jeg gå fra bordet? - Ja.
Eric ville at du skulle ha denne.
- Hei, mamma. - Hei.
- Går det bra, Brian? - Jeg har aldri hatt det bedre.
- Hvorfor har du lagt deg 21.15? - Det er skoledag i morgen.
- En veldig viktig dag. - Hyggelig. Hvorfor tror jeg deg ikke?
- Det er mitt nye jeg! - Ok.
Jeg får møte ditt nye jeg i morgen tidlig.
Mamma.
Jeg er glad i deg.
- Jeg er glad i deg også. - God natt.
Ja!
Pappa! Et mons... ter.
Hva sysler du med? For en røre. Hva er dette? Doritos? Jøss.
- Jeg skal rydde. - Ja! Legg deg.
Det var et monster her. Du må tro meg!
Du slåss med en kleshaug. Hva ler du av?
Når du har ryddet her, skal du rydde garasjen.
- Så skal du klippe hekken. - Det var ikke min skyld!
God natt.
Bø. Se opp for monstret!
- Jeg skriker. - Ja! Da kommer pappa med geværet.
- Jeg skriker. - Hold kjeft!
Supert.
Hva sier faren din om han finner oppkast her?
Jeg elsker baseballkort! Har, har, vil ha, har, har, vil ha.
Vil ha, vil ha, har, har, har, vil ha!
Fotball! Han passerer 25-meterslinjen, 50-meterslinjen.
Stevenson, ta ballen!
Lys! Solen! Solen. Jeg må dra herfra.
Au.
Au, au, au!
Horn. Suverent! Nå kommer ingen til å gjenkjenne meg.
- Jeg må legge meg under sengen. - Nei!
- Hva er det som foregår? - Jeg må dra nå. Jeg må.
- Hva foregår? - Bacon og egg. Hva slags egg?
Du er dødende.
Det er solskinnet, hva?
- Først blir du vansiret, så dør du. - Nei, det er pysen med rød kappe.
Vær så snill.
Jeg må legge meg under sengen før solen har stått helt opp.
Nei! Du ødela sykkelen min. Du har forsøkt å gjøre livet surt for meg.
Brian.
Vær så snill.
Pokker.
Hei! Jeg heter Maurice. Vi ses!
Han sentrer. Nei, han bommer på skuddet.
Retur. Mark Jackson.
Latterlig. Hvor er fjernkontrollen? Jeg kan ikke se på tv uten den.
Har du sett en bit sandpapir eller en pensel i det siste?
- Det var ett monster. - Men ingen flere?
Rommet ditt er monsterfritt. Jeg tar tilbake mitt rom i natt.
Brian! - Eric!
Har dere sett fjernkontrollen? Det er en viktig kamp nå.
Jeg trenger... fjernkontrollen.
- Jeg har ikke tatt den, pappa! - Men hvor...? - Forbannede hus.
Mamma! Et monster!
Hei! Hvorfor byttet du rom? Dusten får hjerteanfall før han fyller ti.
Jeg skjønner! Når det er mørkt, blir øynene dine større.
- Når det er lyst, blir du klær. - Strålende!
- Går du i andreklasse? - Sjette.
En belest elev. Tenn et lys. Lampene gjør vondt.
Nei! Jeg har nok problemer uten din hjelp.
Du fikk tilbake fjernkontrollen. Slukk lyset.
- Batteriene, da? - Jeg spiste dem opp.
Batterier gir meg forstoppelse. Kanskje senere...
- Sykkelen min, da? - Du får ny sykkel. Hjelp meg ut!
- Hysj! - Jeg brenner opp. Det brenner!
Ok. Ingen triks, da blir du klær igjen.
Grazie, kamerat! Du er ganske smart. Stygg, men smart.
Vent. Jeg tar den.
Ikke spesielt godt.
Jeg har drevet med dette i over 200 år. Jeg har aldri blitt fanget!
- Hvor gammel er du? - Elleve. Og jeg blir ikke penere.
Hei, kompis! Kom hit. I natt har du flaks.
Hva mener du? Du oppfyller mine tre ønsker.
Ønsker?! Ønsker? Ønsker er for små nisser.
Jeg er et monster. Et monster. Monstre oppfyller ikke ønsker.
- Hva gjør monstre, da? - Godt spørsmål. Jeg...
Har det kjempegøy.
Hepp! Det er magi. Men man må være kjekk, som meg.
Eller la en kjekkas lære deg opp. Brian Stevenson! Kom ned.
- Jeg kan ikke. - "Kan ikke"? Jeg hater de ordene.
"Kan ikke." Du kan ikke lage mål eller overleve en granateksplosjon.
Det kan du ikke gjøre, men du kan ta en tur til den ville siden.
Hvordan kommer jeg tilbake?
Det som hender der nede, er slikt alle barn fantaserer om.
Forestill deg en verden som kun består av barn som vil more seg.
- Og lage trøbbel. - Trøbbel? Det er vår hederskodeks!
Det er vårt blod, det som holder oss i live. Det er vårt raison d'être.
- Ser alle ut som deg? - Bare de pene.
Ingen lærere, regler eller lekser. Ingen foreldre. Hørte du meg?
Jeg sa "ingen foreldre". Det er verdt mye. Kast klærne hvor du vil.
Ikke rydd opp etter deg, blås i å passe tider.
Se hva du vil på tv. Vil du se "Letterman"? Playboykanalen?
Plag noen som irriterer deg. Hva er det?
Det er ekte anarki til 100 prosent!
Bri... Det handler om frihet.
Frihet til å leve sitt liv, -
- slik planetens skaperes intensjon var.
Det virker suverent!
- Er du klar, kamerat? - Maurice. Jeg ble født klar!
- Jeg trenger en forsikring. - Stopp en hal. Nei!
Lys, fyrstikker eller noe festlig, men ingen sterke lamper. Ok?
Ok! Du får ta den med, men du må gjemme den. Kom igjen.
Maurice!
Hei!
- Hvor er vi? Er ikke spisestuen her? - Vi er ikke i Kansas lenger.
Kom. Se!
Ta en titt på dette. Sprøtt, hva?
Wow!
Kom, Brian! Tiden går. Kom igjen!
- Pene horn, Maurice. - Sid!
Jeg glemmer aldri et fjes. Det er det andre jeg ikke husker. Stikk!
- Dette er min nye venn. - Hei, jeg heter Brian.
Hei, Brian. Brian!
- Hva er trappene til? - Godt spørsmål.
Hver eneste trapp leder til en stakkars soverom. Jeg skal forklare.
Det er et overflødighetshorn fullt av ugagn. - Kom hit.
Hva er det? Stikk!
Jeg skal vise deg rundt. Og nå rett.
- Ikke gjør det! - Jeg må. Farvel, grusomme verden!
- Gomer. Brian. - Brian. Gomer. - Maurices venner er mine venner.
Du kommer til å elske stedet! Det magiske ordet. Jeg har glemt det!
- Tenk, tenk! - Stemmer!
Kom, kamerat!
Strike! - Rock and roll!
Dans med meg, baby.
Kult, hva?
- Frispill! - Hva gjør du? Du tilter spillet.
Hør her, gutt. Åpne øynene.
Her er det ingenting som heter tilt.
Mitt favorittsted.
Her er alt man er sugen på. Alle smaker man har smakt.
Man ser ingen foreldre som forteller en hva man ikke får spise. Eller hva?
Za! Jeg elsker za. Kake. Jeg er velsignet.
Knytt sammen skolissene. - De vil prate med deg.
Ikke bråk.
Se! Noen har mistet en mynt. - Jeg skal hjelpe deg.
Hei, Maurice! Hvem er tosken?
Gi deg. Han reddet meg fra å bli solbrent, så jeg viser ham rundt.
Alvorlige saker. Du har en snørrunge i Cleveland, en skøyer i Atlanta.
Og en kødd i Boston. - Sa det nullet.
- Lag mye kaos! Lær ham opp. - Det skal jeg gjøre.
Vent. Er det en flyplass her?
Brian! Virker det som de døgeniktene kan håndtere et fly? Det er magi.
Heftig, hva? Her er avstand som tid.
Og tid er som... polyester.
Beklager, kompis.
- Vent. Dette er en annens hus. - Du sier ikke det?
Hvor parkerte du politibilen, Dick Tracy?
Rolig. Du er raskt og har godt instinkt, men det er litt primitivt.
Ikke nå.
Er han ikke søt? Han drømmer nok om hundevalper og baseballspillere.
- Ja. - Ja... Ikke lenge til.
Gult.
Blått.
Sjokolade.
Ikke for høyt opp. Alltid på hvite overflater.
Vi går helhjertet inn for å spøke med alle barn i hele landet, Bri.
Ikke verst. Takket være oss blir barn innelåst på rommet, -
- brødre hater søstrene sine, og barn blir sendt til leirer.
Jeg elsker det! Jeg lever.
Jeg vil sjekke en person.
Du er altfor bra!
Det stinker!
Se på Ronnie Coleman. Med bamsen og tommelen. Uforglemmelig.
- Hva er dette? - Ronnies smørbrød!
- Hva er det? - Tunfisk.
Kattemat.
- Og litt tunfisk. Gratiner i ovnen. - Pakk den inn fint.
Ok. Sånn. Snu den. Ingen kommer til å merke noe.
Hva er det? Eplejuice? Hva skal du gjøre?
Skal du drikke den opp? Maurice! Så ekkelt.
Hvorfor gjorde du det?
Det er sunt. Hva gjør du?
Supert, Maurice!
Godt jobbet.
Ja!
- Hva har du spist i dag? - Ronnie kommer til å bli forbannet.
Det føles som om jeg har hatt ferie i en uke!
- Nei. Pappa går opp om ti minutter. - Da går solen opp om fem minutter.
Ok, kamerat. Ingen får gå opp dit uten...
Beskyttelse. UV-strålene er ganske farlige, vet du.
- Takk. - Besøkstiden er over.
Om du ikke vil ha horn, må vi dra.
Du kommer vel til å klandre din søster for dette?
Jeg er uskyldig! Jeg sverger.
- Hvem var det? - Vet ikke.
- Peter! - Er det fordi jeg jobber?
- Dukkehår vokser ikke ut igjen? - Hvorfor barberte dere katten?
- Vil du gå på militærskole? - God morgen, mr Stevenson!
Flytt deg.
- Solbriller? - Det ble sent.
- Jobbet du med skoleprosjektet? - Nei, ikke direkte.
- Prosjektet mitt er klart. - Suverent!
- Hvem har helt piss i drikken min? - Ja!
- Han spyttet piss på rektoren.
Maurice!
Nå har jeg deg. Ubegrenset, fiks og ferdig!
- Hva? - Hva tror du?
Jeg er dyktig, men du beveger deg allerede gjennom skyggene.
- Nei. - Jo.
- Du dro meg igjennom. - Gi deg. Ok.
Ikke tro meg, men du skal vite:
Det var lettere å dra deg gjennom i natt enn i går.
Hvorfor gjorde du det, Maurice?
Stilig rumpe.
Og dyktig på twister.
Ikke engang mamma får se meg i underbukser!
- Bri. Har du ingen kjeks i ditt liv? - "Kjeks"? Hva slags kjeks?
Mademoiselles. Flammer, ryper, berter, kvinnfolk, damer.
Damer! Har du ingen andre i ditt liv enn moren din?
Snuppa di bjeffet visst.
Jaha... Hvordan er denne Kiersten? Selv foretrekker jeg vorter.
Hva? Hallo! Jeg snakker til deg.
Hun er kul, men... hun er jente.
- Smart, kan alt, rekker opp hånden. - Gjør alltid lekser?
- Akkurat. - Jeg forbauser meg selv. Til verks!
Gi deg. Hun liker meg. Jeg trodde hun hatet meg.
Hvorfor hate deg? Du er bare stygg. Dette er mine venner:
Barbie og Midge. De står meg nær.
Jeg har ingen venner her, bortsett fra deg.
Jeg trodde ikke noen brydde seg, spesielt ikke Kiersten.
Alle bryr seg, men viser det på ulike måter.
Noen gir mer enn andre.
- Vær så god. - Takk. Den skal jeg beholde.
Se på flippboken hennes. Stilig.
Det var min idé.
Menneskets beste venn, hans høyre hånd.
- Jeg drar og sender penger til dere. - Det blir ingen forskjell.
- Du vil bare ha pengene mine. - Nei, men det er alt jeg får.
- Jeg har hodepine. - Ok. Jeg skal slutte å krangle.
Uten krangelen har vi ingenting.
Brian.
Brian? Kan jeg få lommelykten?
Det er Snik!
Arnie, Arnie...
Arnie. Vet du...
Boy får hva han vil. Når han ber deg om en tjeneste, er det en kompliment.
- Jeg prøvde! Du må tro meg. - Du prøvde, sier du?
- Du anstrengte deg ikke! - Jeg har vondt i knærne.
Mer enn det kommer til å gjøre vondt. Jeg skal trykke tommelen i ditt øye!
Nå stikker jeg fingeren i munnviken og trekker. Artig, hva?
Hva?
Du er redd for meg, hva? Det liker jeg.
Det elsker jeg, men vet du hva jeg liker enda mer?
Jeg liker å ta mine to store, svarte, hanskebekledde hender-
-og rive av hodet ditt med dem!
Boy får det han vil ha!
Husk: Boy får alltid det han vil ha. Glem aldri det!
Aldri noensinne!
- Hvorfor lagde du rot? - Det finnes en regel:
Man skal aldri, aldri, aldri...
- Bli følelsesmessig engasjert. - Maurice. Hun begynner å like meg.
Det skal bli gøy å treffe henne.
Kom og se. Du vil elske det.
Se!
Hvordan spiller man?
Kom. Det er lett. Jeg skal vise deg.
Vi henter dritten, knuser den og setter den tilbake.
Vi lager mos, du får ros. Nå spiller vi!
- Nei! - Hols ut!
- Han er ny, han er med meg. - Maurice!
Ingen får noensinne komme så nærme Boys trapp!
Du får aldri gå nær Boys trapp!
- En flue? - Nei!
- Jeg kan brekke nakken hans. - Vi slipper ham fri.
Snik. Døde folk er begrenset. Boy vil nok ikke ha noe ødelagt.
- Det er ditt ansvar. - Nei! Det er ditt ansvar, Maurice.
- Tabber du deg ut, slipper jeg deg! - Det er rettferdig. - Vi drar.
Au, ryggen min.
- Hvem var det, Maurice? - Snik?
Bare snakk. Han er stor i kjeften. Han har blitt så grinete.
Hold deg unna Snik og trappen. Ok?
Nå drar vi. - Du ser ut som en dukke.
Han var borte. Jeg vet ikke om vinduet var åpent.
Kanskje han gikk ut for å røyke en sigarett.
Klokken fire?
Ja, du var kjempeflink.
Jaha... Mr Stevenson. Takk for at du kom. Kom inn.
Det er tid for Kierstens foredrag. - Er du klar, Kiersten?
Se!
- Flott. Har du rapporten? - Ja!
- Trodde jeg... - Maurice.
- Hunden min har tygget på den. - Du har jo ikke hund!
Slutt.
Hei, Bri! Ingen fare.
- Lamper? Er det personlig? - Ja, du!
Jeg er jo din eneste venn. Au!
Du var min eneste venn. Du ødela Kierstens lekse.
- Hva har jeg gjort? - Tygget på den! Hun strøk.
Brian! Jeg var sulten.
Jeg var sugen på en oppgave om en nattblomstrende kaktus.
- Jeg fikk fæl halsbrann av den. - Jeg ba deg la være å gjøre det.
Brian. Jeg har faktisk...
- Du liker henne, hva? - Nei.
- Jo! - Nei.
- Brian har kjæreste. - Nei!
Brian har kjæreste! Hjelper det om jeg beklager?
Gå tilbake til underjorden og la oss være i fred!
- Pappa. Hva er det? - Bli med meg ned.
Vi vil prate med deg og Eric.
- Vil du bli med? - Klart det, pappa.
Vi vil prate med begge, for...
Mamma og jeg har bestemt noe som påvirker oss alle.
- Dere er gamle nok til å forstå. - Vi har bestemt at vi ikke...
- Skal bo sammen. - En forretningsreise?
- Nei, ikke akkurat. - Forstår du ikke? De skal skille seg.
- Nei, Brian. Vi skal ikke skille oss. - Ja, særlig.
Vi trenger å finne ut av ting, og det er bedre om vi...
- Vi gjør en prøveseparasjon. - Det gjør man før man skiller seg.
- Vi skal ikke skille oss! - Så pappa blir her? Bra.
- Hør her. Jeg må bo i byen en stund. - Nei, du trenger ikke å dra!
Jo.
- Jeg ringer hver dag. - Jeg skal være snill!
Ikke bo i byen. Jeg skal bli snillere. Brian også. Han lover.
Eric. Det er ikke din feil. Det er ikke Brians feil. Det er ingens feil.
Det er ingens feil.
- Går det bra, Brian? - Ja, kjempebra.
- Jeg hørte alt. - Det suger, hva?
Ja, det er ikke noe særlig.
- Jeg hater dem. - Nei. Du har i det minste en familie.
Tro det eller ei... Du er min eneste ordentlige venn.
Hvorfor tror du jeg er her? Jeg kunne anklaget deg for mord.
- Bli med ned. Da blir du gladere. - Jeg føler ikke for å være glad.
Bri! Rampestreker, godteri, spill!
Det fjerner smerten. Kom. Vi kan besøke Kiersten. Gi henne blomster.
Jeg har det! Vi skrur ut alle skruene fra Ronnie Colemans møbler.
Det går fort. Det er bra for beina. Jeg lover og sverger! Kom.
- Ok. - Strålende!
- Går det bra? - Hvor er festen? - Nattlampen hos Grossman er ødelagt.
Slipp oss frem! Unnskyld meg. - Kom, kompis.
Kom, kompis!
Vi er her.
Dette er mine venner: Sherry, Debbie, Pumpkin, Bernie.
Flott. Nå begynner vi. Det er så gøy. Skrem dritten ut av henne, Bri!
Få henne til å bæsje i bleien, få henne til å drite ned sengen.
- Gjør det. - Hun er bare en liten baby, Maurice.
Det er vår plikt. Det bygger karakter. Skrem henne!
Se. - Kom igjen.
- Skrem henne. - Bø.
- "Bø"? Er du tannfeen, eller?
Slutt!
Gi deg!
- Slapp av, Brian. - Dette er slemt.
Brian!
Todd! Gikk det bra?
Brian!
Jeg krymper.
Noe er galt.
- Hvordan tar barna det? - Ok. Eric er på skolen, Brian hjemme.
Han sager av beina på alle sengene.
Jeg antar... at alle barn takler det på ulike måter.
Heller det enn øksemorder om ti år.
Vent litt. Jeg kan...
Vi hadde ham nesten. Han holdt på å bli en av oss!
- Han kjenner våre hemmeligheter. - Vet du hva? Vi lar ham være i fred.
Du forstår ikke, Maurice. Boy føler seg ensom. Han ville leke med ham.
- Han kan vel leke med seg selv. - "Leke med seg selv"?
Ikke gjør meg opprørt. Du vet hva som skjer da. Ok. Jeg er opprørt.
- Hva var det? - Det skjer når jeg blir opprørt.
Vet du hva? Jeg liker deg ikke. Du prøver alltid å være morsom.
Løs gåten: Hva skjer når Boy ikke får viljen sin?
- Man får kanskje på pukkelen. - Pukkel? Har jeg pukkelrygg?
Nei, jeg tar det tilbake.
Du tar med et barn hit og avslører våre hemmeligheter. Jeg fikser ham.
Mamma!
Brian. Våkne!
- Eric er borte. Vet du hvor han er? - Borte?
- Fortell det du vet. - Er han ikke på rommet sitt?
Han skulle vel ikke dra til pappa?
Kanskje han er hjemme hos Todd.
Du må være våken, padde.
- Forsvinn! - Jeg trenger deg og lommelykter.
- La meg være i fred! Du er en av dem. - Todd. De har tatt Eric.
- Hvem har tatt Eric? - Monstrene. De har kidnappet ham.
De små monstrene.
- Hei. - Brian! Hva er det?
Du vil ikke tro det, men jeg trenger litt hjelp til prosjektet mitt.
Jeg mener det! Jeg må ha nøkkelen til forrådet. Jeg trenger lommelykter.
Gi deg. Det trosser vitenskapens regler.
Tror du meg ikke? Se her.
- Du store alpakka! - Forbløffende!
KUN LÆRERE
- Håper den fungerer. - Nå tar vi dem! En real bøsse.
Du er dyktig. Hvorfor får du dårlige karakterer?
Nå drar vi.
- Hva gjør du? - Stiller inn alarmen på soloppgang.
Vi har tre til fem minutter på oss. Er vi ikke oppe før soloppgang...
- Blir vi monstre. - Monstre?
- Så kanskje vi ikke klarer oss? - Sjansen er der.
Jeg vet hvor Eric er. Jeg må hente ham. Er du med?
- Ja! Eric er min beste venn. - Kom.
Vent. Hvor skal dere? Jeg blir med, i vitenskapens navn.
Ok. La oss sette i gang.
- Vi går sammen. Er dere klare? - Ja.
En parallell dimensjon.
Ryggsekken min.
Lommelykter!
Kom.
Hovedtrappen leder til Boys rom.
- Hvem er Boy? - Den som bestemmer her.
Følg meg. Jeg vet veien.
Vær forsiktig. Det er langt til marken.
Brian Stevenson. Et ekte vidunderbarn.
- Hyggelig å møte deg. - Hvor er Eric?
Du har tatt med deg venner. Er de også raske? Det virker ikke slik.
Gi meg broren min!
Brian...
Hva slags hilsen er det? Vi er jo så like.
Om du blir, får du bestemme over deg selv...
Og kanskje over denne verden. Kanskje du blir den med makten.
Bestemmelsesretten. Ikke foreldrene dine, ikke lærerne dine.
Du.
Brian... Det er vel det du vil?
Jeg vil ha Eric! Nå!
Brian.
Hvorfor er du så slem?
Du er et veldig unikt individ, Brian.
Dine bragder savner sidestykke her.
Det var lenge siden noen av oss ble fanget.
- Og flere ganger. - Det er ferdigsnakket. Hit med ungen!
- Hvor er han? Få se ham! - La gå.
Ta en titt bak første forheng.
Brian?
Brian.
Vi forhandler.
Jeg vil ha din intelligens og sjarm, ikke din kamerats-
-eller din nye kjærestes.
Jeg slipper begge to fri, og broren din...
- Om du blir her som min venn. - Jeg forhandler ikke!
La gå.
Eric!
Slipp ham nå! Du har ti sekunder på deg. Ti, ni, åtte...
Vær fornuftig. Hvorfor miste fem liv når du kan få fire?
Snart er dere monstre, da kan vi leke!
Syv... seks...
Fem, fire...
- Nå skyter vi, Brian! - Tre. Slipp Eric!
To, én!
Hei. Leter du etter broren din? Vi har ham!
- Nei! - Jeg håpet vi kunne bli venner.
- Men du spiller skittent. - Jeg har ikke engang begynt.
- Slipp! - Snik. Før Brian til rommet hans.
Farvel, Brian.
- Brian! Det er deg. - Todd. Er Eric her?
- Nei. - Kiersten.
- Maurice. Hva har hendt? - Hva som har hendt?
- Flaks for ham at du bommet. - Kjenner du ham? Han er et monster.
- Dette er Maurice. - Et monster? Jeg har en idé.
Vi kan generere lys med blyanter og en telefon.
- Og jeg er paven. - Det blir som en buelampe.
- Klart. - Todd veiver. Brian holder blyantene.
Jeg skyver skittentøyet under døren.
- Raskere, Todd! - Veiv, veiv, veiv!
Raskere!
- Raskere! - Jeg prøver.
Todd!
Lys!
Åpne døren.
- Slipp oss ut, Maurice. - Hvordan åpnes en kombinasjonslås?
Jeg bare tullet! Ikke bare ligg der, vi må jobbe.
- Hvor skal du? - Jeg skal hente mer ildkraft.
Nå drar vi!
La oss sette i gang. Kom igjen!
Ronnie...
Vi trenger prosjektørene.
Nå!
God natt, Boy!
Alarmen! Vi må stikke. Eric er her. Kom igjen!
Du skal få unngjelde. Jeg må samle meg. Samle meg!
- Se der. - Ok.
- Den er tom. - Brian. Brian.
- Hjelp meg med å åpne esken. - Det går ikke.
En veiv.
Eric!
Nå stikker vi!
Faen heller!
- Tiden? - Ett minutt.
- Coleman. Kan du ta ham? - Nei!
Det er ingen utvei!
Oi.
Hvem er det?
Snik!
Trenger du ild?
Nå går vi hjem!
Snik er død! Ja!
Brian.
- Vent. Sett dere ned. - Hva?
Sett dere. Det er...
Det er for sent.
- Hva mener du? - Vi har dissekert vår siste frosk.
Vi sitter fast. Vi er monstre.
- Det kan jeg leve med. - Ja...
Men ikke jeg.
Bli med meg.
- Hvor skal du? - Vestover!
Vent, Brian!
Skynd dere!
- Solen har gått opp i St. Louis. - Nei!
- Phoenix! - Hvor ligger Phoenix? - Den retningen.
Kom!
- Jeg antar solen har gått opp. - Prøv California!
- Skynd dere! - Nå drar vi hjem.
På tide å dra hjem.
Jeg drar hjem!
Vi drar hjem!
- Kom! - Sinnssykt.
Kom igjen!
Vær forsiktig.
Beklager.
Tja...
Din tur.
- Skulle ønske jeg kunne bli. - Du ville blitt en helt her.
- Armen ble forvandlet til klær. - Ingen fare. Det går over.
Ingenting er permanent så lenge du ikke blir værende her.
Du må vel gå nå, for du skal jo gifte deg snart.
- Med hvem? - Rødtoppen.
Kiersten. Nei. Vi er bare venner.
Venner. Ja...
- Det er vel det alt handler om, hva? - Ja.
Jeg antar det.
Vet du hva?
Du er den beste vennen jeg noensinne har hatt.
Du er den styggeste vennen jeg har hatt. Du hører hjemme der oppe. Kom.
Jeg kommer til å savne deg, Maurice.
Kom, Brian! Solen går opp. Jeg vil ikke løpe til Hawaii.
Vent...
- Nei. - Ta det med ro.
Jeg kan ordne en ny. Hvordan skal du ellers huske meg?
Kom, Brian!
Farvel, Maurice.
Husk: Der det er en seng, finnes det en mulighet.
Ja!
Kom, Brian!
- Hallo. - Jeg har funnet Eric.
- Brian har funnet Eric. - Alt vel? - De har det bra.
- Si at jeg er her. - Pappa er her. Vi henter dere.
- Hvor er dere? - I Malibu.
- I Massachusetts? - Hvor ligger det? - I California.
- California? Hva gjør dere der? - Det er en lang historie.